Джордж Байрон
Надпис на чаша от череп

Превод от английски: Любен Любенов, —

chitanka.info

Надпис на чаша от череп[0]

Че от човек съм, забрави

и само череп в мен съзирай;

като от живите глави

от него глупост не извира.

И пих, и любих, но умрях.

Вземи ме от земята черна,

налей! От теб не ме е страх —

нали ме е целувал червей?

Наместо да го храня аз,

бих предпочел във мен да свети

не мърша, а в тържествен час

напитката на боговете.

Где с ум блестях, пак там дано

на вас придавам блясък днеска…

Какво по-висше от вино

ума ни може да замести?

До дъно ти ме пресуши!

И тебе някой ще изрие

и със смъртта ще се сдружи,

от черепа ти за да пие.

Защо пък не? В живота къс,

щом жалки са главите наши,

то вместо да изгниват в пръст,

Защо пък да не станат чаши?

1808

[0] Стихотворението е написано през 1808 г. в Нюстед, но излиза едва през 1814 г. в седмото издание на поемата „Чайлд Харолд“. Според Т. Медуин /Jurnal of Conversations of Lord Byron, 1824/ градинарят на имението намерил огромен череп и лорд Байрон поръчал да го полират и да направят от него чаша. Бел. ред. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.